Dvorac Vindzor, 1943.
Pošto Njeno veličanstvo i Kralj još nisu dobili muškog nasljednika,
niti ga u ovom dobu očekujemo,
donijeta je odluka da se počnete ozbiljno pripremati za Krunu.
Od ovog trenutka, nećete biti više pretpostavljeni nasljednik,
već određeni i vaš život će biti prilično drugačiji.
Nećete moći putovati bez pratnje,
niti da se slobodno družite.
Vaš otac, Kralj, je imao malo ili nimalo vremena da
vas pripremi za tron, koji mu je naglo povjeren.
Nećemo ponovo biti zatečeni.
Kruna nije samo ukras koji treba da se nosi.
To je privilegija i teret,
koja dolazi sa značajnim očekivanjima i odgovornostima.
Fixed by: BOTANICMAN
Ne mislim da to mogu. -Ja bih mogla.
Znam da bi ti mogla. -Voljela bih svaki minut.
Da budem na svakom novčiću, na svakoj novčanici,
da budem najpoznatija žena na svijetu.
Bila bih tako dobra u tome.
Noseći veliku krunu, dajući svima naredbe. -Da.
Onda im reci, "Margaret Rouz može to.
Margaret Rouz želi to biti. Margaret Rouz je rođena za to."
Jesi. -Onda pusti da pričam sa njima sutra.
To bi bila najbolja stvar za nas obje.
U redu.
Dobro.
Zdravo, ti.
Vaše Veličanstvo.
Samo sam došla da vam poželim sretan put i da vam zahvalim.
Ne čemu? -Što ste se složili da ugurate toliko javnih skupova
u ono što je u suštini privatno putovanje.
I što letite ovako, komercijalnim letom. -Nije tako loše.
Oslobodili su kabinu prve klase samo za nas.
Gdje prvo idete? Njujork?
San Francisko. Onda Los Anđeles.
Onda pet dana sa Daglasima u Arizoni. -Baš lijepo.
Onda u Njujork, gdje Toni promoviše svoju knjigu.
Napisao si knjigu? -Knjiga mojih fotografija.
Pametan si. Morate naći vremena da se i opustite. -Hoćemo.
Budite dobri jedno prema drugom. Ljubazni jedno prema drugom.
Oboje vas.
Tužno što je osjetila potrebu da to kaže. -Šta?
"Dobri jedno prema drugom. Ljubazni jedno prema drugom. Oboje."
Bilo je malo trapavo.
Ali joj je namjera dobra. Nas dvoje...
smo komplikovani.
Ona i ja smo komplikovane. -To je tačno.
Starija sestra, mlađa sestra.
Broj jedan i broj dva. -Ko je broj jedan?
Ti. Naravno.
Prirodni broj jedan čija je tragedija da je rođena kao broj dva.
To je moje breme.
I ona to zna.
Da, mislim da zna. To je njeno breme.
Dobrodošli na let kompanije BOAC za San Francisko.
Molimo da zauzmete vaša mjesta i opustite se.
Spremni smo za polazak i uskoro ćemo početi sa rulanjem.
Koristimo priliku da vam poželimo ugodan let.
Mirno!
Dobro jutro g. ambasadore.
Ekonomski, kao što znate Martine, Ujedinjeno Kraljevstvo je protiv toga.
Vidi se kao zastrašujuća prijetnja valuti,
a naš kredit od MMF-a uskoro ističe.
Premijer je pokušao u nekoliko navrata
da priča sa Predsjednikom o još jednom paketu pomoći.
Ali je Predsjednik odbio da primi njegov poziv.
Predsjednik Džonson je zauzet čovjek.
Previše zauzet da priča sa najstarijim saveznikom?
Istorijski, nosilac ove funkcije
je imao najtoplije odnose sa Dauning stritom.
Pomislite na Čerčila i Ruzvelta,
Trumana i Atlija, Makmilana i Kenedija.
Nema potrebe da nastavite pominjati tako Kenedija.
Nastavim pominjati? -To je samo provokativno. Nije od pomoći.
Predsjednik Džonson je svoj čovjek. -Naravno.
Pominjao sam to samo u kontekstu naših lidera
koji su stajali rame uz rame u teškim vremenima.
Dobro jutro premijeru.
Ujedinjeno Kraljevstvo i Sjedinjene Države.
Istorijski, to je kao brak.
Hoćete li pričati sa njim?
Ne! Jebeš Britance! Ne volim ih. Nikad ih nisam volio.
Ako ne gledaju na tebe s visine,
onda pružaju ruke kao prosjaci.
I nije me briga za ikakve posebne odnose.
Harold Vilson traži pomoć, trebao je misliti o tome
kada je odbio da me podrži oko Vijetnama.
Ne možeš nekoga prcati u bulju i onda očekivati da ti kupi cvijeće!
Premijer Vaše veličanstvo. -Vaše veličanstvo.
Premijeru.
Siguran sam da vam nije promaklo
da predsjednik Džonson nije prisustvovao sahrani g. Vinstona.
Da, zbog prehlade.
To je objašnjenje Bijele kuće, ali nije uvjerilo nikoga.
Bojim se da se Predsjednik osvećuje meni
za ono što vidi kao moju krivicu za uskraćivanje podrške oko Vijetnama.
Pitao sam se...
...u prošlosti,
kraljevska porodica je bila veoma od pomoći
u održavanju tih posebnih odnosa na površini.
I s obzirom na...
neprilike u kojima se ova zemlja našla ekonomski...
Željeli bi da odmotamo crveni tepih. Napravimo malo gužve.
Molim vas. -U redu.
Trebam se konsultovati sa Trojicom mudraca. Vidjeti šta oni imaju reći.
Hvala madam.
Dobrodošli u San Francisko!
Margaret! Margaret, ovamo! Ovamo!
Slika, ovuda! -Hvala Margaret.
"Ono čemu smo svjedočili u princezi Margareti
je živopisnija, modernija i angažovanija verzija starije sestre."
Sasvim tačno.
"Za one naviknute na formalnost tradicionalnih kraljevskih posjeta,
susret sa princezom Margaret je bio kao da
prelazite iz crno bijelog filma na onaj u boji."
Kako bi bilo državna večera, kao smo održali za Vudroa Vilsona 1918?
Ili vikend u dvorcu Vindzor? -Važna stvar ovdje, rečeno mi je,
šta god da ponudimo predsjedniku Džonsonu,
mora prevazići ono što smo pružili Kenedijevima.
Hoćemo da vidimo Kraljicu!
Gledate nešto bolje od Kraljice!
Šta mislite da je glavna razlika između Britanije i Amerike?
Moja sestra ovdje nije na novčanicama!
Čemu se najviše radujete u Americi? -Slobodi!
Volimo te princezo Margaret!
Los Anđeles
Nastavi se smijati dragi.
Ima li vijesti o princezi Margaret? -Nakon tri dana u San Francisku,
Njeno kraljevsko visočanstvo je stiglo sigurno u Los Anđeles.
Neka katastrofa za koju trebam znati?
Ne, upravo suprotno, put je izgleda veliki uspjeh. -Stvarno?
Postoje sjajni izvještaji u svim novinama...
...čak i sa imenom skovanim za mnoštvo obožavalaca i privrženika
koji je prate na svakom koraku putovanja.
A to je? -Margeretisti.
Margeretisti? -Da, madam.
Fanovi koji su oduševljeni njenom inteligencijom i govorljivošću,
ljepotom i šarmom, a San Francisko Hronikl je otišao čak i dalje...
Da, u redu. Hvala Martine. -Da madam. -Ja sam kraljica, a ne svetac.
To je to. Pokušaj se ne smijati.
Dao sam ga! Ne jednom, ne dvaput već tri puta i ti si ga ignorisala!
Šta? -Signal!
Naš signal da želim da odemo. -Nisam ga vidjela.
Znaš dobro kao i ja da ako si počasni gost,
ne možeš samo otići.
Tokom našeg braka, prestao sam brojiti koliko puta
si otišla kao "počasni gost".
Jednom ili dvaput. -Čitavo prokleto vrijeme.
Kada je dosadno. -Kada tebi odgovara!
Kada su ljudi ružni i dosadni.
Ovi ljudi su zabavni i privlačni.
I učinili su da se osjećam dobro.
Ne, ne, ne. Alkohol je učinio da se osjećaš dobro...
i otupio tvoju procjenu
udvorištva ljudi koji te okružuju.
Je li tako? -Da. Ključevi. -Pa...
nažalost, nije pomutilo moje rasuđivanje
prema tvojoj zloći i ljubomori i...
opštoj kukavnosti...
kukavnost...
Maloumnost.
Ne prepoznajem ovo.
Kad malo razmislim, ne prepoznajem te.
Zapravo... ...ni bilo ko drugi!
Mislim, ako ćemo pošteno...
...zar to nije pravi problem ovdje?
Oprostite.
A... vi ste... koji Toni?
Da! Suprug.
Nije lako ponekad. -Šta nije lako?
Biti druga violina pigmejskoj princezi.
Ne govori mi o tome kako biti druga violina.
Imam tako malo svijetla reflektora.
Ne, to je cijena koju plaćam za sestru koju imam.
Ali ako mi se jednom stvori prilika da zablistam,
cijenila bih ako ostaviš po strani tvoj mali takmičarski narcizam
koji bijesni u tebi...
i pusti me da uživam u tome.
Obećavam... da jednom kada odemo u Njujork,
sva svijetla će biti na tebi,
i tvojoj knjizi. Držat ću se zadnjeg sjedišta
i bit ću podrška broj dva kakva želiš da budem.
I ništa me neće učiniti sretnijom.
Sada mi možete reći da je sve što hoćete 50.000.
Do đavola, još 100.000 vojnika na tlu će razriješiti ovo.
Ali ako pošaljem još 100.000 ljudi tamo,
ko kaže da Ho Ši Min neće poslati 100.000 više?
Čovjek se ne može boriti ako ne vidi svijetlo dana na kraju puta.
Želim vidjeti riješenja gospodo, riješenja.
Ne samo još brojeva!
Kunem se Bogom, neću biti prvi američki predsjednik
koji će izgubiti prokleti rat!
To bi bilo sve. -Da gospodine.
Hvala.
Šta je ovo?
Mirovna ponuda od Britanaca, nadaju se da će osigurati pomoć.
Vikend za lov u Balmoralu?
Da gospodine. Dobro da bolje ne može biti.
Čak i Kenedi to nije dobio. -Stvarno?
Dobio je banket, počasnu gardu, ali nikad lovni vikend u Škotskoj.
Niko nije to dobio.
Ipak...
to je dugačak let,
praćen dugačkom vožnjom...
odsjedanje u nekom groznom ukletom dvorcu.
Vrijeme je užasno.
I to bi uključivalo ćaskanje sa fensi ljudima.
Onda kad dođemo do lova,
postoje pravila, stvari koje radiš i ne radiš,
što bi uključivalo istraživanje i učenje...
sječenje noktiju... i ipak bih sve to shvatio pogrešno.
Svi bi mi se smijali i rekli bi sa nisam Džek Kenedi,
koji je znao koji tačno nož i viljušku da koristi i u koju pticu da puca.
I tako, moj stav se nije promjenio.
I dalje je, "Ne, hvala vam, Vaše veličanstvo."
Sutra je prijem od strane Vijeća inženjerskih institucija
u Naučnom muzeju, praćen sa primanjem
njegove ekselencija Gudmundura Gudmundsona,
novog ambasadora Republike Island.
Hvala Majkl. Gdje smo sa predsjednikom Džonsonom?
Ponudili smo mu lovački vikend u Balmoralu.
Jesmo li? Sretni LBJ. I sami nemamo dovoljno toga.
I? -Nema odgovora madam.
Šta? -Ništa. Potpuna šutnja.
To je prvi put. -Da.
I vjerovatno nije ono čemu se Dauning strit nadao.
Paniče li svi? -Pomalo.
Šta je sa princezom Margaretom? -Bezbjedno je stigla u Arizonu madam.
I to je nešto. Na porodični ranč Daglasovih?
Da. -Nisam nikad bila.
Šta znate o tome? -Kažu da je to nešto.
Predivna seoska kuća iz 19.-og vijeka ispod planine Santa Rita,
usred kilometara i kilometara otvorene pustinje.
Toni! Toni. -Pripremite se.
Hajde draga.
Vaše Kraljevsko visočanstvo.
Ne, Blinki, bez ljubljenja. Klice.
Iscrpljena je, jadnica.
Izgledam grozno. -Ne.
Jezivo. -Izgledaš malo umorno.
Malo prehlađena. To se jedino i moglo očekivati nakon tvog...
heroizma. -Mrzio si svaki minut, zar ne?
Možda. Ali to je nebitno.
Novine nisu.
Stranica za stranicom koliko si sjajna bila,
kakva si vrijednost za Krunu, koliko si nekorištena bila,
kakvo tajno oružje, kako zaslužuješ da budeš u centru pažnje.
Tvoja starija sestra je zasjenjena i skrajnuta. -Dragi.
A sada moraš spavati. -Šta ćeš ti raditi?
Bit ću dobar gost i pjevati na našoj večeri.
Tako da se odmaraj. -Hoću.
I ozdravi za Njujork.
G. Predsjedniče, upravo sam završio razgovor sa ambasadorom u Londonu,
koji je upravo pričao sa premijerom,
koji je pričao sa Kraljicom. -Nemoj mi reći, svi su ljuti.
Opšte mišljenje je izgleda
da ako imate svađu sa premijerom,
to je jedna stvar, ali niko ne smije vrijeđati Krunu.
To je kao izdaja ili tako nešto.
Kako sam to uvrijedio Krunu?
Neprihvatanjam poziva od Kraljice gospodine.
Nisam odbio. Samo nisam odgovorio.
Nemoj ovo sada raditi Marvine.
Ti si moj šef osoblja, trebao bi mi čuvati leđa.
Nemoj biti zavaran ovim. Čitava ova stvar koja se odvija tamo,
šef države, premijer, Bakingemska palata,
Dauning strit, to je kao duet komičara, hrvanje u paru.
Jedan od njih zapadne u problem, drugi iskoči da ga spasi.
Vilson me je zajebao za Vijetnam,
a ona je uskočila da popravi stvar sa tim sranjem od pucanja na ptice.
Nemamo to ovdje. -Ne gospodine.
Odgovornost staje na meni.
Koja bih ja trebao da pozovem ako hoću da se izvučem iz problema?
Zovete mene gospodine, vašeg najstarijeg prijatelja.
Došao bih sa osjetljivim planom da nas sve izvuče iz nevolje.
Dobro. Dođi sa planom. -Upravo jesam gospodine.
Ovo je plan, ovdje.
Ko je zaboga ovo?
Sletila je na aerodrom Okland, i ovdje, kao i u San Francisku,
masa se okupila i pozdravljala ih kud god su išli.
Princeza je blistala, očigledno uživajući.
Nije prošlo dugo prije nego je njena iskra
izazvala neformalnu atmosferu na skupu.
Amerikanci i njihova štampa su toplo dočekali par,
očarani prikazom njihovog prirodnog šarma i prijateljstva.
Premijer za vas, madam.
Kaže da je hitno.
Premijeru? -Samo da pomenem, konačno imamo reakciju od Amerikanaca.
Izašli su sa svojom pozivnicom.
Za večeru u Bijeloj kući. -Za mene? -Ne, za princezu Margaretu.
To je promišljeno. -Da.
Na taj način predsjednik ne može biti optužen da je odbio moju ponudu. -Ne.
To takođe stavlja po strani sve važne stvari o pomoći.
Zaista. Ali mislimo da nije sve izgubljeno,
da princeza Margaret treba prihvatiti poziv,
otići u Bijelu kuću i iskoristiti priliku
da osvoji srca i umove za britansku stvar.
To bi bio politički angažman najveće delikatnosti.
Na koji želite poslati princezu Margaretu?
Da, to bi bila i moja reakcija.
Ali njen put u Ameriku je bio veliki uspjeh. -Tako sam shvatila.
Hoćete li je zamoliti da to uradi?
Ako su to moje instrukcije. -Molim vas.
Vidi, vidi. -Pretpostavljam kako je situacija
tako loša da se nema šta izgubiti.
On ne poznaje moju sestru.
Madam.
Ne!
Vaše Kraljevsko Visočanstvo? -Ne!
Telefon za vas. -Ne! -Kraljica.
Zdravo. -Zdravo.
Oprosti što smetam. Znam da si na odmoru, pa nećeš htjeti da čuješ ovo.
Šta? -Imamo poziovnicu iz Bijele kuće za tebe da odeš u Vašington
i prisustvuješ večeri sa Predsjednikom i Prvom damom,
i željeli bi da odeš. -Kada? -U srijedu.
Ne mogu. -Zašto ne?
Trebam biti u Njujorku. Promocija Tonijeve knjige.
Možda bih trebala biti jasnija.
Postoji dosta stvari oko toga,
i svima je stalo, veoma stalo da odeš tamo.
Možda bih ja trebala biti jasnija
da me ništa neće spriječiti da podržim mog muža,
baš kao što si tražila od mene. -Margaret!
"Draga Margaret, kao supruga, razumijem želju da podržiš Tonija.
Znaš da je moja iskrena nada bila
da ćete na ovom putu oboje naći priliku
da budete uljudniji, više ohrabrujući jedno za drugo.
Ali se sada ta razmatranja moraju staviti sa strane.
Tražila sam ti jednom kao sestra,
a sada ti moram narediti kao tvoja kraljica."
Kraljevsko visočanstvo. Gospodine. Puno vam hvala što ste pristali na to.
Najnovija lista prisutnih na večeri,
sa kratkim biografijama onih za koje se očekuju da će sjediti do vas.
Ono što tražim da uradiš
znači mnogo više od običnog prisustvovanja večeri.
Trenutno postoje stvari koje se tiču budućeg prosperiteta ove zemlje
koje zahtijevaju zajednički napor sa naše strane.
Moramo zaliječiti podjele koje se pojavljuju
između Britanaca i njihovih američkih rođaka.
Često si gunđala kako nemaš šta da radiš,
da si protraćen resurs.
Zadatak koji obavljaš danas ne može biti presudniji.
Britanija trenutno ima deficit od 800 miliona funti.
Ono što nam treba je finansijska pomoć od barem milijardu funti.
Samo Amerikanci nam to mogu dati.
Znam da voliš raditi stvari na svoj način.
Ali ovo je diplomatska misija najveće osjetljivosti.
I molila bih te, bar jednom, da igraš po pravilima.
Spremna? -Šta se dešava ako ne uspijem?
Ako ne dobijemo pomoć?
Onda kršimo naša obećanja prema MMF-u,
iscrpljujemo kreditna sredstva koja su nam na
raspolaganju, suočavamo se sa bježanjem od funte,
i vlada neće imati drugih opcija osim da devalvira funtu.
A to je loše?
Devalvacija? Gore je od lošeg.
To bi otjeralo funtu u drugu ligu svjetskih valuta
a Britaniju u treću ligu svjetskih ekonomija.
To bi značilo međunarodno poniženje, političku sramotu, i...
finansijsku propast.
Vaše kraljevsko visočanstvo.
Predsjedniče Džonson.
Dobro jutro premijeru. -Dobro jutro.
Imao sam sada priliku
da pričam sa našim ambasadorom u Vašingtonu u vezi sinoćnje večere.
I? -Ja...
Ne znam gdje da počnem.
Izgleda da dok je prvo jelo tek servirano
princeza Margaret je izrekla primjedbe o pokojnom predsjedniku Kenediju
koje su bile... manje od diskretnih.
Srela sam ga jednom. Kenedija.
Ostavljena sam jasno... neimpresionirana.
Margaret. -Oprostite. Jesam li rekla nešto loše?
Znam da ovih dana nikome nije dozvoljeno
da misli išta drugo osim kako je veliki državnik Kenedi bio.
Ne reci ništa Lindone. -Naravno da neće reći ništa.
On je bio njegov lojalni zamjenik.
Što mislim da mogu razumjeti bolje od većine.
Frustracije i ogorčenosti koje se mogu nagomilati
od života kao broj dva. Pomoćna uloga.
Čak i nekome koga obožavate.
Proveli ste tri godine kao potpredsjednik.
Ja sam provela čitav život kao potkraljica.
Osim što je ispalo pogrešno, nisam mislila da sam... "potkraljica".
Postoji li strategija koja se bavi neuspjehom?
Ne. Nema neuspjeha. -Šta?
Predsjednik Džonson se složio. Temeljito. Oduševljeno. Bezrezervno.
Rekao je, ako ako se sjećam dobro,
"Džek Kenedi..." -...bi ubio vlastitu majku
samo da bi skinuo kožu sa njenih leđa
da napravi bubanj da razglasi svoju slavu.
Tačno? -Shvatam.
To je vodilo do takmičenja u piću. -Šta?
Zadnji koji ostane stajati je pobjednik. -Izazov prihvaćen!
Što je zauzvrat vodilo takmičenju u smiješnim stihovima.
Smiješni stihovi? -Da madam. Neki od njih su, bojim se malo vulgarni.
Dobro, nastavite. -Dobro...
Prvi je otišao malo...
"Bila je mlada dama iz Delavera..."
Koja je voljela voditi ljubav...
voljela da vodi ljubav... -Delavar! -...u donjem vešu.
Strašan oprez... -"Nikad nije bila gola,
A njeni guza, bokovi i sise nikad ne bi bili goli."
Šta još? -Predsjednik je kontrirao sa,
"Bio je mladić iz Viskonsina...
koji je bio blagosloven sa ogromnim..."
...Džonsonom!
Gdje je ostatak toga? -Vjerujem kako su
svi mislili da je dovoljno dugo. Takoreći.
Ima li još? -Princeza Margareta je osvojila veče sa ovim...
"Bila je mlada dama iz Dalasa,
koja je koristila šipku dinamita kao falus..."
Našli su je... -Svakako ste došli daleko.
"Našli su joj vaginu u Karolini..."
A njeno dupe u Bekingemskoj palati.
Bravo.
Onda je očito bio ples.
Praćen pjevanjem.
Sve što možeš biti, ja mogu biti veća
Prije ili kasnije, veća sam od tebe
Ne, nisi. -Da, jesam. Ne, nisi. -Da, jesam.
Ne, nisi. -Da, jesam.
Odteturala se kući u četiri ujutro,
novi anglofilski predsjednik Džonson pristao je na pomoć,
a specijalni odnosi su više specijalni nego ikad.
A da nije uhvaćen? -Da.
To sam i mislila, prevarantu
I sve zato jer je Margaret bila sve
što sam je specijalno molila da ne bude.
Sve to što ja nikad ne bih mogla biti.
Instinktivna, spontana, zasljepljujuća.
Da, mogu
Ti si i sve to. -Ne, nisam.
Ja sam predvidljiva, pouzdana, solidna.
Od to dvoje, izabrao bih pouzdanost svakog dana u nedelji.
Hvala ti. Ali bilo bi lijepo biti i zasljepljujući povremeno.
Ti si zasljepljujuća. Ti si zasljepljujući kupus.
Sve što možeš reći, ja mogu reći brže
Mogu sve reći brže od tebe
Ne, ne možeš -Da, mogu. -Ne, ne možeš. -Da, mogu.
Ne, ne možeš. -Da, mogu.
Premijeru. -Dobro odigrano, Vaša kraljevska visosti.
Jako dobro odigrano. -Hvala gospodine. -Hoćemo li?
Pozdrav pobjedničkoj heroini! -Da. Neka zlostavljanje počne.
Do sada znaš da je svaki uspjeh u ovoj porodici dočekan sa zdravom dozom...
Ljubomore? Kivnosti? -Dobroćudnog zadirkivanja
da ostaneš jednom nogom na zemlji. Svi su veoma zahvalni.
Premijer je rekao da će ti pisati lično.
Bolje od toga. Dočekao me je na aerodromu.
Razbijamo glavu šta da ti damo da pokažemo našu zahvalnost.
Šta misliš na "Orden za zasluge"? Ili "Viktorijin lanac"?
Možeš zadržati sve svoje gongove i bongove
za muškarce koji ih tako puno vole.
Ali bih lagala ako ne priznam da sam malo razmišljala,
s obzirom kako je sve dobro prošlo,
o nama kako to radimo češće.
Radimo šta? -Dijelimo dužnosti.
Ali mi ne djelimo obaveze. Samo si otišla na večernju zabavu.
Umjesto tebe. I da predstavljam Krunu i zemlju
sa, mislim da ćemo se složiti, povoljnim rezultatima.
Zar nije moguće da smo ovdje naletili na nešto?
Imaš toliko puno da uradiš, previše pritiska,
previše odgovornosti. A ja, premalo.
Nemati ulogu, nemati šta da radiš je...
uništavanje duha.
Sve što tražim je da li si spremna da podjeliš malo više.
Za dobro nas obje.
Dozvoli da razmislim o tome. Vidjet ću šta mogu uraditi.
Ne govoriš mi da si omekšala? -Jesam.
I to sa dobrim razlogom.
Margaret pati više od ikoga jer nema značajniju ulogu.
Pati u zdravlju i sreći. Nije primjećena.
A u pogledu sposobnosti i karaktera
i inteligencije i talenta, ne zaslužuje da bude previđena.
Znači, zašto ne bi razmotrili proširenje te uloge,
podjeliti malo posla?
Postoje dva odgovora na to pitanje.
Nijedno nije prijatno za slušanje.
Da, sistem je nejednak i nepravedan i okrutan.
Pravo prvorođenoga dijeli i uništava porodice,
sistem zaudara, ali...
u svojoj okrutnosti i nepravednosti, on odslikava nešto drugo,
što je grubo i brutalno,
a što niko ne predlaže da preuredimo. Život.
Svi zaslužujemo jednakost, ali evo u čemu je stvar.
Nismo rođeni jednaki.
Šta je drugi odgovor?
Sjećaš se da sam ti jednom rekao kako sam se napio
sa tim groznim čudovištem Tomijem Lascelesom?
Te noći je podjelio sa mnom teoriju o kući Vindzora.
Nikad je nikom nisam prepričao. -Nastavi.
Zatražio je da zamislim mitološko biće.
Rajhsadlera.
Policefalus, dvoglavi orao.
Za potrebe razgovora, hoću da zamisliš kako on predstavlja nas.
Ovu porodicu. Tvoju porodicu.
Uvijek je bilo blistavih i tupih Vindzora.
Tvoj otac... -Svetac.
Ali tup. Oprosti.
Tvoj djeda isto.
Džordž V? -Smrtno tup.
Na vrhuncu Velikog rata, kada su...
Car i Kajzer i imperator Austrije
zaslijepljivali svijet, gdje je on bio?
Lijepio je markice u svoj album.
Njegova žena... -Kraljica Meri, sjajna. -Žabokrečina.
I tako to ide, preko Džordža V do Kraljice Viktorije i nazad.
Neprekinuta linija tuposti, naduvena turobnost.
Kulminirala sa mnom? -Da, ali...
pored te dosadne, pouzdane, herojske crte postoji i druga.
Zasljepljujuća, briljantna, individualistička,
i... opasna.
I tako za svaku Viktoriju, dobijete Edvarda VII.
Za svakog Džordža V, dobijete princa Edija.
Za svakog Džordža VI, dobijete Edvarda VIII.
Za svaku Lilibet... dobijete Margaret.
Možda je postigla uspjeh u Vašingtonu,
ali nemojmo se zavaravati da se ozbiljna diplomatija može postići
kroz pjevanje i igranje. Neka Margaret ima slavu,
ali nemojmo ponovo pisati ustavna pravila jer je ona jednom imala sreće.
I gdje to ostavlja moje odnose sa njom?
Nepromjenjene. Ti si Kraljica.
A ona je tvoja opasna mala sestra.
Napolju je. Zna da pričamo o njoj.
Onda joj se pridružimo.
Njenom grozničavom umu nije potrebno ohrabrenje.
Ono što sugerišete je nezamislivo.
Redoslijed naslijeđivanja trona je određen
Aktom od nagodbi iz 1701,
a ne divljom i neodgovornom ćudi mlade princeze.
Princip neometanog nasljednog redoslijeda je stub
stabilnosti i vječitosti za naciju.
Sudbina princeze Elizabete je da stupi na tron.
Vaša je da služite i budete podrška.
Molio bih vas da prihvatite vaš položaj
i da odmah odbacite bilo kakve dječije pomisli
o prepravljanju pravila kako bi mogla bolje odgovarati vašem karakteru.
Svi imamo svoje uloge.
Princeza Elizabeta će biti centar događanja,
vaša uloga madam će biti sa strane.
Margaret!
Fixed by: BOTANICMAN